Du ser ut att må bra.
Tiden far hårt fram med oss alla. Du måste ha retat upp honom.
Vad gör vi här?
Du vet det där som delstatspoliserna frågar om, Lake Charles-mordet?
Borde det inte ha nått pressen eller nätet?
Vi kan inte lita på dem.
Om de kan dölja nåt sånt kan de väl dölja annat också?
Vad tror du?
Du ser inte särskilt frisk ut.
Jag hör dig prata och ser din blick... Du verkar ganska skör, Rust.
Större delen av förra decenniet var jag hög och full.
Funktionell, men helt väck.
Jag åkte till Alaska och jobbade åtta år på fiskebåtar och i barer.
-Du gillar väl inte kyla? -Jag avskyr det.
-Jag återvände inte hit förrän 2010. -Varför då?
Av samma anledning som jag är här. En man kommer ihåg sina skulder.
-Jag ältar inte det förflutna. -Det måste vara skönt.
Jag struntar i vad du är skyldig mig.
Jag är inte skyldig dig nåt. Vi lämnade nåt ogjort.
Vi måste göra nåt åt det. Jag har jobbat ensam med det i två år.
Jag har aldrig besvärat dig om det.
Du har stött bort alla i ditt liv och slutligen söker du upp mig igen?
Om inte du hade fimpat Ledoux då kanske han hade berättat allt.
Jag ska nog dricka upp ölen och säga adjö.
Jag dricker inte så mycket nu. Det var tre veckor sen sist.
Du behöver inte dricka. Jag vill ha din hjälp.
Du kan inte redogöra för var du har varit.
Ögonvittnen har sett dig vid brottsplatsen.
Du har en lagerlokal som de inte får se.
Varför är du inte ärlig? Du är oskyldig. Hjälp dem istället.
Delstadspolisen skiter i skuld och oskuld.
Kom igen, för fan. Jag vet inte vidden av allt det här.
De jag är ute efter är inblandade i mycket. Delar, familjeträd...
Du kan bara förstå vad jag är på spåren om jag visar dig.
Jag har nog inte varit helt tydlig mot dig, Rust.
Om du drunknade hade jag slängt en skivstång åt dig.
Varför skulle jag hjälpa dig?
Därför att du har en skuld.
Du är jävligt fräck. Vad betyder det? Har jag en skuld?
Du vet vad som hände 1995. Du bär också ett ansvar för det.
Vad är det du vill visa mig?
-Vad har du för vapen? -En .38:a.
-Hålspetsammunition? -Ja.
Man kan aldrig vara nog försiktig.
Det fanns ingen fysisk bevisning-
-som kopplade Dora Lange till Ledoux ställe i skogen.
Det skedde förmodligen inte där. Ingen ville ta upp det.
Två: Kvinnor och barn som försvann-
-rövades bort inom en radie på 15 km från Tuttles Wellspring-skolor.
Säkerställ ett samband. Vilka kan strykas?
Samma antal försvunna i andra delar av delstaten?
-Hur många skolor var det? -14.
Jag har täckt in ett ytområde och tittat på rymmare och försvunna.
Som du ser är de dubbelt så många längs träskområdena av nån anledning.
-Nu rabblar du bara statistik. -Varför var Tuttle så intresserad?
Charlie Lange berättade vad Ledoux hade sagt: "En grupp män, offer..."
Jag tror att Tuttle kände igen det.
Det var därför han kom med insats- styrkan och blev så skärrad 2002.
Vad hände med honom?
Jag ser mig omkring och hittar inget som går bortom det hypotetiska.
1988. Anklagelser om barnövergrepp på en förskola finansierad av Tuttle.
Skolan hette Herdens flock.
Den stängdes, men öppnades igen på Pelican Island-
-under namnet Vägens ljus. Det var där Rianne Olivier gick.
Jag har en lista på 16 inskrivna elever.
En av dem var en ung man som greps för ofredande i New Orleans.
Det här var 2010.
Han heter Toby Boelert. De kallar honom Johnny Joanie.
Herdens flock? Varför frågar du om det stället?
När det stängdes igen blev det mycket snack.
Brukade den där pastorn, Billy Lee Tuttle, vara där?
Jag tror det, men vem minns så långt tillbaka?
Det var så allt började. Åt helvete med minnet.
Jag bestämde mig för att allt var en dröm. Jag minns inte om...
Vi brukade somna.
Ibland kändes det som om jag var vaken, men jag kunde inte röra mig.
Jag...såg liksom under ögonlocken.
-Vad hände? -Jag vet inte...
Det var män där...som fotograferade.
Ibland...var det andra saker.
-Vilka var de? -Jag vet inte.
De hade djuransikten, så jag bestämde mig för att det var en dröm.
De hade djuransikten, så det måste vara så.
-Var det fler barn som såg det? -En flicka.
Jag minns inte vad hon hette. Hon hade också sett dem. Ansiktena.
-Jag minns inte vad hon hette. -Marie Fontenot.
Kanske det.
-Såg du nåt av männens ansikten? -En gång. Alla hade inte djuransikte.
Tre yngre män. Jag minns dem inte. Bara en av dem.
Han hade fula ärr runt munnen, som om den nedre delen hade brunnit.
Vet du vad? Jag trodde att han också var en dröm.
Nej, jag tror inte att han var en dröm.
Jag förstår inte. Tror du att den här hypotetiska mördaren-
-var en gammal lärare?
Är delstatspolisen inblandad?
För tusan, vad har hänt med dig?
-Minns du honom? -Ja.
Fallet i Erath, fickan som blev jagad av spagettimonstret med gröna öron.
Jag tror att det är mannen med ärren i ansiktet.
Vi har tre referenser. För 17 år sen nämnde de mannen med ärren i kyrkan.
Kelly Reider på sjukhuset, och nu det manliga fnasket, Toby.
Jag vet inte vem han är eller var han är, men det tar slut med honom.
Du vet den lilla staden nära Erath? Familjen Tuttle kommer därifrån.
Först var det ett gömställe för pirater, sen blev det till plantager.
De körde en lantlig tolkning av Mardi Gras.
Män på hästrygg, djurmasker...
-Courir de Mardi Gras. -Precis.
De hade en årlig vinterfestival.
Det gick vilt till, en blandning av santeria och voodoo.
Titta här. Det är från vinterfestivalen.
Ögonbindel, horn, mask.
De här togs av en konstnär i Kenner, strax efter Katrina.
Han sprang på olika pinnformationer, som han kallade dem.
Känns de igen?
Vår man hade trevligt efter orkanen.
Kaos, försvunna människor...
...polisen var borta. Han hade nog ett väldigt bra år.
-Varför behöver du mig? -Du har vänner inom poliskåren.
Du har tillträde till databaser.
Jag behöver akter om försvunna och mordfall.
Jag behöver överlåtelsehandlingar. Jag har en lista.
Jag behöver bakgrundsuppgifter, skatteutdrag, allt om Ledoux.
Jag hade inte besvärat dig om de inte hade tagit in mig för förhör.
Varför ger du inte det här till Papania och Gilbough?
De kan vara schackpjäser i det här.
Eddie Tuttle är för fan senator för delstaten.
Den avlidne Billy Lee Tuttle är hans kusin.
Det är en familjegrej. Det är det jag menar med vidden.
Eddie Tuttle har tystat ner Lake Charles.
Du har en del övertygande saker som kanske leder till nåt.
Men...allt det här...
...snacket om "vidden av det" är rena gissningar.
Skiten om Tuttles och delstatspolisen låter ju helt vansinnigt.
Du kanske har varit ensam för länge.
Du har väl intalat dig det här och druckit tills du trodde på det.
Marty...
Det fanns en tid när jag undrade om jag hade inbillat mig allt.
-Den tiden är förbi. -Menar du det?
Vad hände med Billy Lee Tuttle?
Det är nåt du måste se. Det finns inget annat sätt.
Vill du fortfarande ha svart kaffe?
Jag tar gärna grönt te. Jag försöker undvika kaffe av hälsoskäl.
-Är Mace tillbaka från Chicago? -Ja, sen tre månader.
Tre månader...
-Vad var det hon sysslade med? -AmeriCorps. Hon undervisade.
-Hur är det med Audrey? -Det är bra för tillfället.
Ibland tror hon att hon inte behöver sin medicin.
Jag tycker om hennes pojkvän. Han tar hand om henne.
Hon hade en utställning i New Orleans och sålde några tavlor.
Det är ju strålande. Jag borde köpa en, om jag har råd.
Anledningen till att jag...
Som jag sa på telefon så undrar jag lite över de där poliserna.
De frågade om dig och Rust. Framförallt Rust.
De ville veta mer om bråket 2002.
-Berättade du för dem? -Nej.
Men de tror att Rust har gjort nåt.
-Jag vet. Det har han inte. -Det trodde jag inte heller.
Har du pratat med honom?
Nej. Inte sen dess.
-Har du? -Ja, efter att de förhörde mig.
-Hurdan är han? -Annorlunda. Likadan.
Han har levt hårt ganska länge.
-Det har han väl alltid gjort. -Det har satt sina spår.
-Han behöver min hjälp. -Tänker du hjälpa honom?
-Ja. -Varför det?
Jag måste.
Vad tror polisen att han har gjort?
Jag kan inte prata om det. Han anlitar en firma, jag anlitar honom.
Efter så lång tid... Ni två, bara så där?
Han fick övertala mig.
Jag såg Billy i ögonen och han såg in i mina. Han fick mig avstängd.
Billy Lee Tuttle äger tre hus i Louisiana.
Ett i Shreveport, ett i Baton Rouge ett i New Orleans, och ett i Florida.
Jag väntade tills han drog iväg på sin vårturné 2010.
Jag har ändrat mig, Rust. Om du gjorde nåt vill jag inte höra om det.
Jag jobbade ju på rånroteln. Jag är ganska flink som inbrottstjuv.
Jag spanade på husen i veckor.
Jag kartlade säkerheten och hittade ingångar.
Hela mitt liv var en enda växande cirkelformad röra-
-som skulle avslutas med att jag greps för inbrott.
Jag var alltså medveten om att jag kanske hade mist förståndet.
Men efter det andra hemmet...
...kunde jag avliva alla tvivel.
Han anmälde aldrig inbrottet i Baton Rouge, bara det i Shreveport.
Jag hittade de här i kassaskåpet. De är mer än 15 år gamla.
De här är inte lika obehagliga om man inte vet vad de föreställer.
För helvete...
Det finns ett videoband.
Titta på det.
Herregud! Jesus...
Helvete!
Har du tittat på hela?
Ja. Jag var tvungen för att se om nån tog av sig masken.
-Det var det ingen som gjorde. -Helvetes jävlar...
Jag tänker inte vända bort blicken. Inte nu igen.
Herre Jesus...
Flickan är Marie Fontenot.
-Dödade du Tuttle? -Nej.
Han trodde säkert att han skulle bli utsatt för utpressning.
Jag tror att de dödade honom när de insåg vad som hade försvunnit.
Vad kan jag göra för att hjälpa dig?
Börja med att ta fram allt som finns om Dora Lange.
Jag har namn på släktingar och kontakter till Tuttle.
Ta fram alla upplysningar om Reggie och Dewall Ledoux.
Vi kan koordinera det från ditt kontor, om du vill.
Du borde inte ha det där.
Ingen borde ha det här.
Jag är glad att det är bra med dig, Maggie.
Alla verkar vara lyckliga.
Det är...skönt att se.
Tack...för allt.
Jag har inte sett dig på mer än två år, Marty.
Kom du hit för att säga adjö?
Tack, Maggie. Jag menar det.
Det kommer väl inte att springa en massa folk här?
Vad tror du, Rust?
Rent praktiskt ska vi identifiera och lokalisera.
Jag har inte råd att prenumerera på alla databaser som förr.
Jag har AutoTrackXP för fordonsregister-
-och Flatrate Info för lokaliserings- tjänsten. Offentliga arkiv...
Okej, det låter bra.
Hur har du haft det? Förutom jobbet. Vad gör du?
Förlåt, men du har nog aldrig ställt en personlig fråga förut.
Jag försöker hålla igång. Jag fiskar. Flickvänner...
-Träffar du nån? -Inte direkt.
Det blir en del dejter, rätt flyktigt.
Jag hade nåt på gång med en filippinska, men det höll inte.
Det är ett lugnt liv. Jag är aldrig ute sent.
-Du då? -Det är väl ungefär samma sak.
Ingen flickvän. Jag går till jobbet och sen hem igen.
Vad hände med flickan du hängde med 2002?
Det var dömt på förhand. Det skulle aldrig ha blivit nåt.
Nåväl... Hon hade problem.
-Du gillade bara galna brudar. -Ja, det gjorde jag.
Varför slutade du, Marty? Du kunde ju ha blivit chef.
Kommissarie, åtminstone. Kanske poliskapten.
Jag var kvar fyra år efter att du slutade. Jag var färdig med jobbet.
-Hur kommer det sig? -Jag ville spela baseboll, rida tjur.
Till slut blir man nåt man aldrig har tänkt sig.
Man vet väl aldrig riktigt varför.
Jag kunde säkert ha blivit konstnär eller historiker.
Gamla scener, nya detaljer.
-Ja. Målar du mycket? -Ja.
Det är väl för sent att börja med sånt.
Livet räcker knappt till för att bli bra på en sak.
-Om ens det... -Man får välja sitt område noga.
-Vad kallas en svart man som flyger? -Jag vet inte.
Pilot, ditt rasistsvin! Vad skulle han annars kallas?
På tal om det... Jag har tagit skrivarkurser.
Och... Nej, det är sant.
Jag har fuskat lite med ett projekt av och till. True crime.
-Det är genren, inte titeln. -Menar du allvar?
Det som hände 1995 och några andra gamla fall.
Det jag behöver av dig, Bobby, är några kopior på gamla akter.
Du gillar väl fortfarande single malt?
Jo, jag antar det.
Är det så motigt att du måste bli författare?
Jag har alltid velat, men aldrig haft tid.
Angående akterna: Jag slipper helst idioterna jag umgicks med i lördags.
Papania och Gilbough. Jag förstår. Självklart, vad du än behöver.
-Det uppskattas, Bobby. -Inga problem.
Främst försvunna personer, kanske ända från 80-talet.
Allt före 2005 som inte utreddes officiellt är inte inlagt i datorn.
Du får rota igenom arkivet.
Tack.
Jag har hittat nåt. Dewall Ledoux överlät en pickup till Jimmy Ledoux.
Det verkar vara en kusin.
Jag hittade honom i White Castle. Han äger en verkstad.
Okej. Tog du fram akten om Marie Fontenot?
Det fanns ingen. Rapporten är borta. Jag söker efter den.
Det här är Robert Doumain. Han äger stället.
Hur är läget? Schyst hak.
-Han är inte polis längre, Robert. -Gillar du inte snutar?
Han har en son som har varit försvunnen sen 1985.
Jag beklagar.
Jimmy Ledoux är fläckfri. Tre barn, hustrun är lärare.
Han tränar sonens pojklag i fotboll.
-Är ni släkt? -Det finns många i släkten Ledoux.
De var pappas sysslingar, eller nåt sånt.
Pappa gillade inte dem. De kunde inte ens kallas white trash, sa han.
-Vad gäller saken? -Vi letar efter en mans dotter.
Det var längesen, men hon kan ha känt Dewall.
Jag beklagar. Ni vet nog hur det gick för dem.
Sjuka jävlar. Pappa sa att de dog för snabbt.
Minns du nåt om dem som är värt att berätta?
Bara att de var galna och tittade konstigt på en.
Reggie frågade alltid om tjejerna på min skola. Dewall pratade bara goja.
Kan du ha sett en tredje man med dem, med en massa ärr i ansiktet?
Märkligt att du säger det. Jag minns det ansiktet.
De fick låna vår jaktstuga en gång. Vi följde med. Jag var väl elva.
De var kanske tio år äldre. De presenterade oss. Killen...
Hans ansikte, under näsan och kinderna, fullt av ärr...
Han glodde på mig hela natten. Så fort jag tittade dit stirrade han.
-Kan han ha tillhört släkten Ledoux? -Nej. Det tror jag inte.
De var för bakfulla för att jaga. Pappa och jag åkte hem.
Såg du honom igen? Killen med ärren?
Aldrig mer. Det hade jag kommit ihåg.
Jag tycker inte om det här stället. Inget växer åt rätt håll.
Hur fick du nys om kvinnan?
Skatteregistret. Hon avlönades av Tuttles far.
Nån form av hushållstjänst.
-Hur hittade du henne? -Jag kollade i gamla deklarationer.
Jag jämförde socialförsäkringsnummer och en kreditupplysning-
-som rörde ett Sektion 8-boende i Alexandria.
Bra jobbat. Ser man på.
Lovord från en bartender...
Hon blir lätt trött, särskilt i den här värmen.
-Jag förstår inte vad saken gäller. -Tack.
Vi är privatdetektiver som bedriver släktforskning.
Det gäller mineralrättigheter.
Jag känner ingen Tuttle, men jag har ju hört historierna. Nej tack...
-Har hon chans att få lite pengar? -Möjligen, beroende på uppgifterna.
Miss Delores?
Ni jobbade väl för mr Sam Tuttle i 19 år?
Ja. I Erath. Och sen Shreveport.
Så ni kände hans son Billy Lee? Och kusin Eddie?
Ja, små pojkar. Jag minns.
Fanns det fler släktingar? Kusiner som stod pojkarna nära?
På den tiden var familjerna större.
Det var fullt av bröder, kusiner och barn som sprang omkring.
Hade Sam Tuttle barn utanför äktenskapet som ni kände till?
Det kan du skriva upp.
Folk la sig inte i på den tiden. En mans privatliv var hans ensak.
Mr Sam hade massor av barn.
Alla sorter...
Han ville inte att kvinnor...
När hon hade fått sitt...
...så ville han inte göra om det med henne. Inte efter det.
Så det var en massa barn som sprang omkring...
Minns ni nån som kanske hade ärr i nedre delen av ansiktet?
Det var nog mr Sams barnbarn.
Hans far gjorde det mot honom, den stackarn.
Jag tror att det var en Childress. En LeBeau eller en Childress...
Från mr Sams andra familj?
-Jag borde inte säga nåt om det här. -Det är ingen fara.
Miss Delores? Kan ni titta på en sak? Bara en sak till.
Se om ni känner igen det.
-Känner ni till Carcosa? -Vad är det?
Det är han som äter tid.
Hans skrud är en vind av osynliga röster.
Mineralrättigheter, va? Vad håller ni på med?
Fröjdas. Döden är inte slutet.
-Fröjdas. Döden är inte slutet. -Nu måste ni gå.
-Nu får ni gå! -Känner ni till Carcosa?
Fröjdas. Carcosa.
Resten av familjen pratar inte med henne. Hon är tokig. Dement.
-Hon brukar inte gå att förstå. -Jag förstod henne.
Det borde oroa er.
-Jag hoppas att hon har fel. -Om vad då?
Att döden inte är slutet.
Jag gick igenom Marie Fontenot-fallet igen.
Jag hittade lite papper. Sheriffen skrev under den felaktiga rapporten.
Han tog inte emot anmälan. Det var en polisassistent.
-Har du nåt namn? -Du kommer inte att tro mig.
Steve Geraci. Jag dubbelkollade det.
Innan kriminalpolisen var han i Vermilion och patrullerade i Erath.
Om de mörklade det kanske Steve vet nåt.
Han sa inte ett jävla ord om det när vi frågade 1995.
Jag har aldrig gillat den där jäveln. Var är han nu?
Okej, så här ligger det till...
Han kommer från Iberia. Efter kriminalarjobbet åkte han hem.
-Han är sheriff i Iberia kommun. -Fan...
Den enda som kan gripa sheriffen här är guvernören.
Vi ska inte gripa honom, Marty. Vi ska bara prata lite.
-Han kommer inte att säga nåt. -Jo, med hjälp av mina startkablar.
-Börja inte med nåt sånt... -Vad rekommenderar du?
Du kan väl prata med honom? Ni kommer ju överens.
-Jag är bra på att ta folk. -Då börjar vi med det.
-Kom igen... -Försök att slappna av. Stressa inte.
Så där ja. Det var snyggt.
-Var det 15 slag på green? -Jag vet inte.
Du nämnde Fontenotflickan på telefon.
Varför intresserar du dig för det?
Det är inget särskilt. Hennes släkt vill att hon hittas.
Det är inget jag minns från 1995.
Jag drack mycket på den tiden.
Det var 20 år sen.
Som jag minns det var mamman singel. Hon åtalades för knarkbrott.
Flickan skulle bo med sin pappa, tror jag.
Om jag nu minns det hela rätt.
Mamma protesterade inte. Hon accepterade det.
Pratade du med familjen personligen?
Nej. Ted Childress, sheriffen. Han kände dem.
-Childress. -Kolla in det här.
Gillar du den? Jag beslagtog den av en kille som hade en påse gräs.
Man måste älska det här landet.
-Det var kul att se dig igen. -Detsamma.
Den där klienten som frågade efter Fontenotflickan?
Säg att jag gärna pratar med dem.
Avlägsna släktingar i St. Louis. De vill få ut ett arv. Oroa dig inte.
Okej. Om de vill snacka så är det inga problem.
-Ja. Kör inte för fort, sheriffen. -Inte jag.
-Vi får göra om det nån gång. -Ja, gärna.
Hallå. Du kan plocka fram startkablarna.
Den jäveln ljuger.
Rust? Det är trevligt att se dig.
Skitsnack.
-Jag pratade med Marty. -Har du pratat med polisen också?
-Hur är det med dig? -Vad har Marty sagt?
Han undrade vad polisen frågade mig. Han sa att han hjälpte dig.
-När kom du tillbaka? -Du har visst ett stort hus.
Marty säger att flickorna mår fint. Det är bra.
Rust. Säg bara att han inte kommer att råka illa ut.
Det kan jag inte lova.
Det kändes inte rätt då och inte nu att du ber mig att ljuga om honom.
Gå härifrån. Du höjer klassen på stället.
Varför slutade du, Marty? Vilket var det verkliga skälet?
-Berätta varför du kom tillbaka. -Du får börja.
Varför slutade du?
Jag såg en sak. En bebis.
En tjackpundare försökte torka ungen i en mikrovågsugn.
När jag såg vad han hade gjort tänkte jag...
...aldrig mer.
Jag tänkte att jag aldrig mer ville se nåt sånt.
Din tur. Varför...kom du tillbaka?
Det här. Det är nåt jag måste ordna upp...
...innan jag gör nåt annat.
Mitt liv har varit en cirkel av våld och förnedring sen evigheter.
Jag är redo att få stopp på det.
Vi ses på båten.
Efter förra gången tänkte jag: Jag borde träffa Steven på båten oftare.
Det var ett tag sen jag var ute.
Om jag inte får komma ut hit tre-fyra gånger om året...
-...blir jag som tokig. -Jag förstår dig.
Jag älskar när man har anledning att inleda dagen med en öl.
Jo, Steve, jag ville fråga en sak...
Den där Fontenotflickan som flyttade till sin pappa?
Visste du helt säkert att hon flyttade till sin pappa-
-eller var det nån som sa att det var så?
Familjen pratade med sheriff Childress.
Flickans faster och farbror. Han kände dem.
Vilka var de?
Det börjar kännas som nåt annat än en vänlig inbjudan.
Det är en vänlig inbjudan.
Jag berättade allt jag minns om flickan.
Låt oss bara ha trevligt. Fråga inte mer.
-Jag är helt med dig där. -Okej.
Så här är det, Steve... Jag tänker inte fråga dig.
Han ska göra det.
Det där vill jag avråda ifrån, Steve.
Det här är utanför din jurisdiktion.
-Vet ni vem jag är, era kräk? -Ja, annars hade jag inte varit här.
-Marty. -Jag har aldrig kunnat styra honom.
-Kom igen. -Det är ute med dig efter det här.
Du ska bli sönderkörd i röven på Angola.
Vi får väl prata om det, samt andra saker. Kom nu.
Kyrkan som Cohle pratade om ska ligga här. Vi har kört vilse.
Vi har inte kört vilse. Vi kör åt rätt håll.
-Snart är vi på väg 49. -Det är kyrkan vi letar efter.
Jag vet, men det är ingen kyrka här.
Här är inget som liknar en kyrka...
-Säg till när du ser nåt. -Här finns inget att se.
Hallå där! Hallå där!
Vet du om det finns en kyrka här? Ganska gammal, svart präst?
Ni menar nog Livets son, sir.
Den stängdes. Det var nog 2005, efter alla orkaner.
-Bor du här? -Nej, sir. Jag bor i St. Martin.
Jag är vaktmästare på några kyrkogårdar och skolor.
Vet du hur man kommer till väg 49 härifrån?
Om cirka 800 meter kommer en avfart åt vänster. Ta den.
Efter ungefär en mil med fält kommer ni ut på 49:an innan Crowley.
-Du hittar visst bra här? -Ja, runt hela kusten. Min familj...
Min familj har bott här länge, länge.